Pszichiátriai lexikon

szerkesztő

Ozsváth Károly

szerzők

Bánki M. Csaba

Boncz István

Buda László

† Fráter Rózsa

Gaszner Péter

Gerevich József

† Huszár Ilona

Janka Zoltán

Kállai János

Kalmár Sándor

Kopp Mária

Kurimay Tamás

Lozsádi Károly

† Moussong-Kovács Erzsébet

Németh Attila

Ostorharics-Horváth György

Ozsváth Károly

Pető Zoltán

Rihmer Zoltán

Szabó Imre

Szőnyi Gábor

Tariska Péter

Tiringer István

Tringer László

Túry Ferenc

A könyv a Nemzeti Kulturális Alap támogatásával készült

© Oriold és Társai Kiadó, 2018

Minden jog fenntartva.

ISBN 978-615-5443-75-6

A kiadásért felel az Oriold és Társai Kiadó igazgatója

Tördelés, nyomdai előkészítés: Repkő Ágnes

Elektronikus verzió: Takács Gábor

Kiadja az Oriold és Társai Kiadó és szolgáltató Kft.

1155 Budapest, Szent korona útja 11.

Megrendelhető az info@orioldbooks.com e-mail címen.

www.orioldbooks.com

Ajánlás

Az ajánlást szövegező irodájában közel húsz éve függ bekeretezve id. Pieter Bruegel Bábel tornya című festményének nagyméretű posztere. Egyszer le is szakadt és összetört, mintegy jelzésként, hogy e körül lehetnek a bajok. Valóban, a pszichiátriára illhet a szavak, nyelvi kifejezések, fogalmak terén a többértelműség, helyenként a zavar vagy az összezavarodottság. A bibliai történet is erre utal: „Menjünk csak le és zavarjuk ott össze a nyelvüket, hogy ne értsék egymás nyelvét!” (1Móz 11:7).

A pszichiátria tudvalevően különleges nyelvezetet használ, elkülönülve a medicina és más (esetleg társ-) tudományok fogalomtárától. Még leginkább a pszichológia áll e tekintetben – értelemszerűen – legközelebb hozzá, de az meg más félreértésekre ad okot (pl. a két területet sokan összetévesztik). Ez a nyelvezeti, fogalomhasználati elkülönülés, bizonyos excentrikusság, egyfajta ’medicinális lingvisztikai deviancia’ még az orvostudományon belül is hordozza a meg nem értés következményeit, nem hogy a szélesebb tömegek körében.

Mindez nem jár igazán előnnyel, és hozzájárul a szakma időszakos kirekesztéséhez, mi több, esetenként a dantei értelemben vett érdemtelen száműzetéshez (exul immeritus). Számos nyelv (pl. az angol) természeténél fogva közel hozza az orvosi/pszichológiai kifejezéseket a köznapi nyelvhez, ez által jelentősen növelve a közérthetőséget (egy anatómiai példa: nervus femoralis–femoral nerve). Magyar orvosi nyelvünk természeténél és kialakulásának történeténél fogva szintén görög/latin kifejezéseket használ esetenként német/francia, s ma már inkább angol szavakkal fűszerezve. (Egy humoros történet szerint a beteg úgy vélte, hogy menthetetlen, és lemondtak róla, mivel a viziten az orvosok az ágyánál holt nyelvet – latint – használtak.)

Már Dante is felismerte a közérthetőség, a szélesebb tömegek számára való megérthetőség jelentőségét, erről a De vulgari eloquentia (A nép nyelvén való ékesszólásról) című művében is ír. E felismerés alapján az Isteni színjáték (eredetileg Commedia, az isteni (divina) jelzőt Boccaccio tette hozzá) című halhatatlan művét az addig a költészetben elterjedten használt latin nyelv helyett olaszul írta meg, amelyet így a köznép is értett, mi több, szavalt.

E munka törekvései hasonlóak: a szélesebb olvasóközönség, minden, a téma iránt érdeklődő számára közelebb hozni a területet éppen a sajátos szavak, kifejezések értelmezése és megmagyarázása által. Az ajánlást író egyetemista korában e lexikon szerkesztőjének legendás jegyzetéből tanult, és a pszichiátriai szavak, kifejezések sokaságával akkor ismerkedett meg. Azóta sok év telt el. A szerkesztő tudása, tapasztalata tovább gazdagodott, és bölcs meglátásai fároszként világítanak (világíthatnak) a pszichiátria időnként bábeli zűrzavart idéző nyelvi tengerén.

A szerkesztő és szakavatott munkatársai a magyar pszichiátria fogalomtárának nagyméretű birodalmát hozták létre, amely alkalmas a bolyongásra, de az olvasás során – a világos fogalmazásnak köszönhetően – nem áll fenn az eltévelyedés veszélye (a dantei selva oscura: sötétlő erdő). Az csak véletlen (esetleg jungi szinkronicitás) lehet, hogy e hatalmas birodalom – hatalmas, mint V. Károly spanyol király/német-római császáré, ahol „soha nem nyugszik le a nap” (el imperio donde nunca se pone el sol) – alapítója, működtetője (szerkesztője) is Károly.

A pszichiátria állandóan fejlődő diszciplína, újabb és újabb korszerű vizsgálómódszerek jelennek meg benne, és új meg új tudományterületekkel kapcsolódik (kognitív idegtudomány, in vivo agyi képalkotó eljárások, molekuláris biológia/genetika), a fogalmak/címszavak köre tehát várhatóan folyamatosan bővül majd, az alap azonban feltehetően marad.

Akiben bármilyen érdeklődés, netán olthatatlan vágy keletkezik, hogy a pszichiátria szakkifejezéseinek terén ismereteit gyarapítsa, tudásszomját oltsa, nem kell messzeségbe mennie, idegen nyelvű írásokat forgatnia, e köny lapjainak forgatása ajánlható. Egy ősi kínai közmondás szerint „Távoli kút vize nem alkalmas közeli tűz oltására” (Yüan shui chiu pu liao chin huo).

Merítsenek hát a közeli kútból!

Janka Zoltán

Bevezető

Bő évtizede a szerkesztő arra kapott megbízást, hogy tapasztalt klinikus pszichiáterek bevonásával állítson össze olyan ismeretgyűjteményt, mely a nem pszichiáterek számára a lélekgyógyászatról és határterületeiről közérthető, tudományos igényű, rendszerbe foglalt tájékoztatást ad. Összegyűjtötte tehát azokat a címszavakat, melyek az emberi lélek működészavaraival találkozó szakemberek és nem szakemberek számára érdekesek lehetnek. A szerzőként közreműködő klinikusok olyan szócikkek megírására vállalkoztak, melyek a meghatározáson túl tömör áttekintést adnak a téma történeti hátteréről, klinikai vonatkozásairól.

A hányatott sorsú szócikk-gyűjtemény címében eredetileg a fogalomtár szó szerepelt volna, de mivel nem tankönyv, és bővebb, mint a szakszótár, de szűkebb, mint az enciklopédia, végül a címadáshoz a lexikon kifejezés látszott megfelelőnek. A szerkesztő és munkatársai arra törekedtek, hogy a címszavak tartalmazzák a magyar megnevezést, a fogalom-meghatározást, valamint az idegen nyelvű – többnyire a görög/latin, esetleg a régebben használt német, illetve a manapság egyre inkább meghonosodó angol – szinonimákat. Az ismeretközlés  a mindennapi és az orvosi nyelvhasználatban is megjelenő kifejezések helyes értelmezésének elősegítése  mellett a szerzők közös célja volt az elmegyógyászathoz tapadó előítéletek enyhítése is.

A korszerű pszichiátria az idegtudományok és a társadalomtudományok ötvöződésében fejlődik. Az emberi lélek fejlődése és fejlődészavarai a pszichikum idegélettani alapjai, az egyén és a környezet bonyolult kölcsönhatásában jelennek meg. A szerzők a szócikkek megírásakor ezt a komplexitást képviselték, s az utalások révén  némi fáradozás árán  az érdeklődő olvasók is érzékelhetik azt a paradigmaváltást, melynek nyomán a mai pszichiátria szemlélet kialakult. A szakmai határterületekről azokat a fogalmakat emeltük be a címszavak közé, melyek mind az idegtudományok, mind a társadalomtudományok oldaláról kapcsolódnak a pszichiátriai klinikumhoz és kutatáshoz.

Bár az utóbbi évtizedekben az idegtudományok közelebb jutottak az agyműködés megismeréséhez, a lélektani kutatások révén ismertté vált sok mentális tevékenység élettani háttere, s halmozódnak a tudományos bizonyítékok a környezet és a pszichikum harmonikus és kóros fejlődése közötti kapcsolat szétválaszthatatlanságára, az emberi lélek rejtelmei mégis nehezen megfejthetőek. Ennek a szócikk-gyűjteménynek nem feladata  s nincs is rá módja , hogy minderről teljes képet adjon; a szerkesztő és munkatársai azonban reménykednek abban, hogy érdeklődést keltenek a tudományos személet iránt.

Szerkesztőként köszönettel tartozom a szócikkel szerzőinek, közülük TÚRY FERENCnek és TARISKA PÉTERnek külön köszönettel tartozom azért, mert a szó legszorosabb értelmében mondatról mondatra követték a szerkesztés folyamatát, és tevékenyen hozzájárultak a kézirat végső formájának kimunkálásához. KALMÁR SÁNDOR főorvos rendelkezésre bocsátotta saját pszichiátriai fogalomgyűjteményét. LOZSÁDI KÁROLY professzor az orvosi szakkifejezések eredetéről, azok mitológiai vonatkozásairól szóló műveivel ösztönzést adott nemcsak a rég-, hanem a közelebbi múlt ismereteinek felidézésére.

Köszönet a kiadó igazgatójának, aki lehetővé tette, és folyamatosan támogatta a lexikonkészítés akadályokkal nehezített munkáját.

Köszönet illeti szerkesztőtársaimat, elsősorban TAKÁCS ÉVÁt, aki a lexikonszerkesztés nehéz feladatában szakértelmével, kritikai észrevételeivel támogatta, és együttérzésével ösztönözte a klinikus számára próbatételt jelentő törekvéseket.

Köszönet JANKA ZOLTÁN, FÜREDI JÁNOS, KOPP MÁRIA, KÁLLAI JÁNOS, RIHMER ZOLTÁN, TARISKA PÉTER, TÚRY FERENC, TRINGER LÁSZLÓ professzoroknak, akik hozzájárultak írásaik forrásmunkaként való felhasználásához. A szerkesztés során számos kérdésben eligazítást nyújtott PETHŐ BERTALAN JUHÁSZ PÁLlal írt – általam klasszikusnak tekintett – kézikönyve, NYÍRŐ GYULA  a maga korában úttörő – tankönyve és a FÜREDI JÁNOS szerkesztésében megjelent A pszichiátria magyar kézikönyve.

A tudomány gyorsabban fejlődik, semmint hogy az új és a még újabb eredményei írott formában, maradandó érvénnyel rögzíthetőek lennének. Vélhető, hogy a különböző okokból elhúzódóan készült kézirat szerkesztőjeként magam sem tudtam ezekkel a gyors változásokkal minden területen maradéktalanul lépést tartani. Sok évtizedes szakmai gyakorlatom – az elfogulatlanságra való törekvésem ellenére – nyilván meghatározta a címszavak válogatását, s a különböző nézőpontok ismertetését.

Mindezekért az Olvasó megértését kéri, és észrevételeit szívesen fogadja a pálya végére ért klinikus pszichiáter, aki megbízását szerette volna tisztességesen teljesíteni.

Pécs, 2011. október

Ozsváth Károly

A, Á

AA, Alcoholics Anonymous →Névtelen Alkoholisták

AAMI, age associated memory impairment →korfüggő feledékenység

abasia →abázia

abázia, abasia ■ 1. Neurológiai értelemben a koordinációs készség hiánya miatt fellépő járásképtelenség. 2. A pszichiátriában ép ideg- és mozgatórendszer mellett jelentkező, lelki eredetű funkcionális járásképtelenség. Egyes esetekben évtizedekkel később e területeken szervi idegrendszeri tünetek jelenhetnek meg. →konverzió [KS]

aberráció ■ Rendellenesség, szabálytalanság, természetellenesség. A köznyelvben a mentális ~ és a szexuális ~ kifejezés is meghonosodott. →ösztönkésztetés [KS]

abnormis élményreakció ■ A környezet eseményei által kiváltott, mennyiségileg vagy minőségileg oda nem illő (inadekvát) viselkedés, emóció vagy tudattartalom. →acting out [KS]

abnormis személyiség ■ K. SCHNEIDER német pszichiáter a pszichopátiák gyűjtőfogalmaként alkalmazta. A jelenleg érvényes osztályozási rendszerekben a →személyiségzavar az elfogadott. [OK]

abnormitás ■ A normálishoz, az átlagoshoz képest szokatlan, attól elütő. A kórlélektanban a társadalmilag elfogadott viselkedéstől való minőségi és/vagy intenzitásbeli eltérés; a szakmai és a köznyelvben közelebbről nem meghatározott lelki működészavar. [TF]

ábrándozás →képzelet

abreakció →lereagálás, →katarzis

absence ■ A neurológiában rövid ideig tartó tudatvesztés, rövid eszméletvesztés, epilepsziás →kisroham (petit mal). →epilepszia [OK]

absztinencia, abstinentia ■ Önmegtartóztatás, önmérséklet, tartózkodás. 1. Valamely megrögzült szokás, szenvedélyes cselekvés, bizonyos élvezeti szerek kényszerű vagy önkéntes elhagyása. Az →alkohol~ nem azonos a józansággal. 2. A pszichoanalitikus technikában a terapeuta önmegtartóztatása, hogy megtagadja szeretetre éhes páciensétől vágyainak kielégítését. FREUD úgy vélte, hogy a →szexuális ~ önmagában →neurózishoz vezet. Az absztinensek a 4. sz.-ban Délnyugat-Európában alakult keresztény aszketikus szektát alkottak, akik hetenként több napon (szerda, péntek) böjtöt tartottak, megtagadták a húsevést, és a szexualitást csak spirituális szinten fogadták el. [LK, KS]